Vänd om.
Vänd om och kör här ifrån.
Nu.
Åk inte tillbaka.
Åk inte tillbaka dit.
Hallå!
Vad fan är det som pågår här?
Översättning: eXz
www.divxsweden.net -nyaste svenska undertexterna på nätet-
Sex månader senare
Du stal min berättelse.
Ursäkta mig.
-Jag känner inte dig. -Jag vet.
Det spelar ingen roll. Jag känner dig, Mr. Rainey, det är det som spelar någon roll.
Du stal min berättelse.
Du har misstagit dig. Jag läser inte manus.
Du har läst den här. Du stal den.
Jag kan försäkra dig om att jag...
Det vet jag. Jag vill inte bli försäkrad.
Om du vill prata med någon om missnöjet som du känner att du har...
...så kan du ringa till min förläggare. -Det här är mellan dig och mig.
Vi behöver inga andra, Mr. Rainey. Det är bara mellan dig och mig.
Okej, hör här, vem du nu än är...
...jag gillar inte att bli anklagad för plagiering...
...om det är vad du anklagar mig för. Chico, gå in.
Jag klandrar dig inte för att du inte har förkärlek till den, men du gjorde det.
Du stal min berättelse.
-Gå. Jag har inget mer att säga. -Ja, jag går.
Vi hörs senare.
Jag tar inte emot den.
Det är ingen idé att du jävlas med mig, Mr. Rainey.
Det här måste ordnas upp.
Vad jag anser, har det redan det.
"Sowing Season."
"Av John Shooter."
Jag har aldrig hört talas om dig.
Jag har aldrig hört talas om din berättelse.
Vart var jag?
Jag är öppen för förslag.
Om du inte går och biter henne, dödar jag henne.
Fyra dagar efter att George hade konstaterat att-
-hans fru var otrogen mot honom, konfronterade han...
Det här är dåligt.
Bara dåligt.
Du vet vad du ska göra.
Gör det bara.
Inget dåligt.
Jag tror att det löste det.
Jag fann en av dina berättelser i soptunnan, Mr. Rainey.
Jag tänkte att du ville ha den, så jag lade den på bordet.
Jag ser det, Mrs. Garvey.
Todd Downey trodde att en kvinna som stal din kärlek-
-när det var allt du hade, var inte mycket till kvinna.
Han beslutade därmed att döda henne.
Han skulle begrava henne på hörnet-
-där huset och ladugården gick ihop i en skarp vinkel.
Han skulle begrava henne där hans fru hade sin trädgård.
Trädgården hon älskade mer än honom.
Fan...
Tack gode Gud. Från det jag hörde, visste jag inte vad jag skulle tro.
Låt mig ta det här. Det är mitt jobb.
Jag är fruktansvärt ledsen, Mrs. Garvey.
Jag tar hand om det här. Tillbaka till arbetet.
-Jag skrev inte det här. -Det trodde jag.
Nej, det är inte mitt. Det står John Shooter här. Det är inte jag.
Jag trodde att du använde ett sånt där...
...pseudonamn, "-nym."
Nej, jag använder aldrig det. Jag har aldrig använt det.
Jag kan inte föreställa mig att du skulle det. Gömma sig bakom ett påhittat namn.
Nej. Mrs. Garvey, vad jag försöker säga är att någon annan skrev det här.
Okej, då.
En kvinna som stal din kärlek, när det var allt du hade,
-var inte mycket till kvinna.
Det var åtminstone Tommy Haverlocks åsikt.
Han beslutade sig för att döda henne.
Han visste till och med var han skulle begrava henne.
På en liten plats i trädgården som hon hade-
-där gamla och nya delar från huset gick ihop.
Han skulle begrava henne i trädgården som hon älskade mer än honom.
Följ med mig till loppmarknaden med mig. Det blir roligt.
Vi måste göra oss av med lite saker. Se på den här, hemsk.
Inte undra på att de lämnade det.
Herregud, ett fönster.
Det är ett hemligt fönster.
Det här är perfekt.
Jag ska göra en trädgård precis där.
Det är ett hemligt fönster som tittar ned på en hemlig trädgård.
Fan.
Jag stal den inte.
Vad?
Mr. Rainey?
Jag är färdig.
Verkligen? Redan?
-Vi ses nästa gång. -Mr. Rainey...
...det är någonting jag vill säga.
Vissa kvinnor ser inte det goda när de har det.
De vet inte när de har hela världen framför sig.
Det var det.
Inte ett ord till från mig.
Mr. Rainey?
Vill du ha något att äta?
Nej, jag har ätit tidigare idag.
Jag ska äta senare. Jag lagar något själv.
Du är en bra man, Mr. Rainey.
Du också, Mrs. Garvey.
Det är personligt, Mrs. Garvey. Tack så mycket.
Mina kuddar.
Hennes snokande fingrar på mitt privatliv.
Jag stal inte den där berättelsen.
Jag tror inte det.
-Hallå? -Hallå, Mort.
-Är du okej? -Ja. Jag är okej.
-Varför skulle jag inte vara det? -Jag vet inte.
Du är där ensam. Vad som helst kan hända och ingen får reda på det.
-Jag skulle det. -Just det.
Hur mår min hundvalp? Fick de bort starren på Chico?
Varför ringde du, Amy? Vad vill du?
Jag fick en konstig känsla.
Jag vet att du tycker att de är dumma och att du inte tror mig-
-men jag tror på dem.
Jag gjorde mig en smörgås när jag kände på mig att du inte var okej.
Jag höll mig så länge som möjligt.
Sedan kunde jag inte det, så här är jag.
Jag vet inte vad jag ska säga mer än att jag mår bra.
Det har inte hänt något konstigt, va?
Kommer du ihåg "Hemliga Fönstret"?
Vad?
Min berättelse. Den med kvinnan som har en trädgård...
...och killen som har spaden.
-Det är inte en av mina favoriter. -Det är kul att höra.
Den var ganska fientlig, eller hur?
Jag saknar din konstruktiva kritik. Det gör jag verkligen.
Vad är det med historien, Mort?
Jag undrade bara, tror du att det är möjligt-
-att jag var inspirerad av någon eller något vid den tidpunkten?
Andra än Jack Daniels?
Jag känner till den delen, det är därför jag frågar.
Jag vet inte.
Du var konstig när du skrev den. Du skrev den mest på natten, tror jag.
-Vad menar du med "inspirerad"? -Jag vet inte.
Av någon annan berättelse?
Vi glömmer det.
Mort, du svor att den gången var den enda gången.
Glöm det, snälla. Snälla, glöm det bara.
Hur mår Ted?
Han mår bra.
Jag tänkte att han och jag kunde gå ut någon gång-
-för att vi har utforskat ungefär samma platser.
-Vet du vad? Jag måste gå. -Jag också.
Okej.
-Är han där? -Nej.
Vi är inte tillsammans.
Jag ljuger om jag säger att jag inte är nära att hoppa av lycka.
Nej, Mort.
Vad jag menade var att vi inte är tillsammans för tillfället.
Han kommer över senare. Han kommer nästan aldrig hit. Jag går oftast till honom.
Det var intressant att veta. Tack för den.
Fråga inte, då. Det fungerar bäst då.
Jag tror att du borde bjuda över honom mer.
Ett sådant fint hus. Jag älskar det. Det var därför jag köpte det.
Hejdå, Mort.
Hejdå, Amy.
Fan. Fan. Fan. Dum. Dum. Dum.
-Läste du den? -Ja.
Jag kan tänka mig att det ringde en klocka, eller hur?
Det gjorde det verkligen.
När skrev du den?
Jag tänkte väl att du skulle fråga det.
Det var poängen.
Två författare som har samma berättelse. Allt handlar om vem som skrev den först.
-Det är väl sant? -Jag förmodar det.
Jag förmodar att det är därför jag kom ända ifrån Mississippi.
Jag skrev den för sju år sedan, 1997.
Hur fick du tag på den?
Det vill jag verkligen veta.
Hur fan kom en idiot som du, som skriver för pengar-
-ned till en liten håla i Mississippi-
-och stjäl min berättelse?
-Lägg ned. -Lägg ned?
Lägg ned. Vad i helvete menar du med det, lägg ned?
Du sade att du skrev din berättelse 1997. Jag skrev min sent 1994.
Den blev publicerad för första gången i Juni 1995 i ett magasin.
Bra försök, Mr. Shooter, men jag slog dig med två år.
Om någon vill bråka om plagiering, är det jag.
Du ljuger!
-Nej, det gör jag inte! -Bevisa det!
Jag behöver inte bevisa någonting för dig.
Se efter själv. Ellery Queens Mysteriemagasin, Juni 1995.
-Hur ska jag finna den? -Det är inte mitt problem.
Ska jag köra ned till ditt hus i Riverdale, New York-
-och fråga din fru, Amy, efter den?
Jag läste det på omslaget av din bok.
Det är inte mitt hus. Det är hennes.
Vad fan betyder det?
Vad tror du, din nonchalanta idiot? Jag är mitt i en skilsmässa.
S-K-I-L-D-A. Skilda.
Du tar mig för en kille-
-som letar efter någon som han kan slå i huvudet med en spade.
Det du inte förstår är, om vi börjar bråka...
...kommer det inte att sluta...
...förrän någon av oss är död.
Lugna ned dig, jag ska bara ta mina cigaretter.
Jag röker inte.
Jag ger dig tre dagar.
Ring din före detta och be henne att skicka magasinet med din berättelse-
-om det nu finns ett sådant magasin.
Jag kommer tillbaka.
Om jag visar dig, åker du då tillbaka dit du kom ifrån och lämnar mig ifred?
Tre dagar.
Det är alltid ett nöje att prata med en läsare.
Jag vill inte ringa till henne.
Jag vill gå och sova. Jag vill ta en tupplur.
Okej. Ingen tupplur.
Jag ringer henne angående magasinet...
...sedan går jag och skriver i några timmar...
...och efter det tar jag en tupplur, okej?
Chico?
Chico...
Var inte missmodig.
Okej, gå och var missmodig, din blinda rackare.
Se om jag bryr mig.
Tillbaka till soffan...
...i skam...
...förfallen...
...och slö.
Slö.
Du har tre dagar på dig. Jag skämtar inte. Inga poliser.
Shooter!
Jag ska ta dig för det här!
Hör du mig?
Jag ska ta dig för det här!
Chico? Dödade han Chico?
Ja. Igår kväll runt 21.00. Jag sov.
Han lämnade det här.
"Du har tre dagar. Jag skämtar inte. Inga poliser."
Alltid när någon skriver "inga poliser"-
-är det då snubben borde lämna in sig själv till polisen.
Ja, det var det jag kom på.
Det jag har är en detaljerad beskrivning på han och hans bil.
Skriv hårdare. Du måste komma igenom pappret.
Jag såg inte registreringsskylten-
-men jag är säker på att den var från Mississippi och började med ett A.
Det ser jag framför mig.
Nålspetsar. Kan du förstå det? Doktorn säger att det är bra för min ledinflammation.
Allt du får reda på om den här killen, uppskattar jag.
Jag måste ha en skrämmande och framtvingande figur, va?
Jag vill veta vad jag har att göra med. Han kanske har ett våldsamt förflutet.
Du kanske kan finna honom, prata med honom. Det vore bäst.
Du har alltså en galning på halsen?
Ja. De dyker upp lite då och då.
Det är väl priset man får ta när man säljer ett par böcker.
Förlåt.
Här är beskrivningen.
Att döda ett djur är självklart inte som att döda en man.
Jag är inte ens säker på att det är ett brott.
Kom igen, det måste det vara. Djurplågeri, då?
Förstörelse av privat egendom, då?
Ja, kanske.
Okej.
Det första jag behöver är en beskrivning.
Säg mig sanningen. Stal du den?
Vad? Nej!
Det är ett otroligt sammanträffande, eller hur?
Att berättelserna är så lika.
Det är uppenbart att han har kopierat min. Vill du välja sida innan vi börjar?
Jag är på din sida. Jag vill fortfarande veta sanningen.
Vad är det här för någon situation?
Är en vanlig galning där jag kan hjälpa till-
-eller är det något som du måste ta med din advokat?
Nej, den här killen har bara förlorat sitt förstånd. Det är allt.
Fint. Okej.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag vill att du hjälper mig på samma sätt som...
På samma sätt som du har gjort förut.
Han var inte så här galen.
Den killen var bara en besatt läsare-
-som inte riktigt kan skilja på verkligheten och den skiten du skriver.
Ta inte illa upp.
Har Shooter hotat dig till livet.
-Han satte en skruvmejsel i min hund. -Han bröt mot lagen-
-men det verkar inte som att det är en viktig lag i Tashmore Lake.
Polismästaren måste vara kattmänniska.
Ja, jag känner mig faktiskt inte så säker-
-när en 70-årig polismästare med ledinflammation ser efter mig.
Ska du hjälpa mig eller inte?
Får jag se...
...jag har en korporativ grej på fredag som jag måste vara med på-
-men jag kan ge dig ett par dagar.
Okej.
Min berättelse kom ut ett par år...
...innan han säger att han skrev hans.
Jag har en kopia av originalet hemma hos Amy.
Jag ska bara stanna till och hämta den på vägen tillbaka.
-Hemma hos Amy? -Ja.
-Vi separerade för sex månader sedan. -Jag är ledsen.
Ja, jag med.
-Vänskapligt? -Inte det minsta.
Vad hände? Satte du äntligen på någon av dina groupies när du signerade böcker?
"The Omaha Barnes and Noble"?
Det var dumt att säga.
Jag ber om ursäkt.
-Vad sade du? -Jag sade...
...att om det bara är bevis denna man vill ha, fint. Jag visar honom magasinet.
Jag tror bara att du borde vara med mig när jag gör det.
Ja, det ska jag.
-Kommer du ihåg min grad? -Ja. En oanständig förmögenhet, va?
Du kommer att se en svart Cadillac på uppfarten när du kommer hem.
Flippa inte ur. Det är bara jag som håller ett öga på saker.
Okej.
Sov gott. Du ser inte så bra ut.
Det här är inte mitt vackra hus.
Det här är inte min vackra fru.
Inte längre.
-Du skrämde skiten ur mig. -Jag är ledsen för det.
Förra veckan har kommit ikapp mig.
-Det var väldigt uppmuntrande. Tack. -Slappna av, Hemingway.
Jag sov bara i tio minuter, jag svär.
Jag har redan sökt igenom stället. Allt är bra.
Jag ville bara vänta tills du kom tillbaka, så jag kunde säga det.
Ska du stanna här inatt, eller...?
Nej. Om du inte vill det.
Nej. Nej.
Nej, jag är säker på att det är bra där inne.
Nej.
Det finns inga monster här uppe.
Tittade du under min säng?
Till och med i din leksakslåda.
Jag kommer tillbaka imorgon. Börjar med att fråga runt i stan.
Vad fan ska du göra med den där?
Jag ska ta reda på vem mer som såg honom.
Tom Greenleaf.
Tom Greenleaf kom förbi när jag pratade med Shooter.
Han vinkade åt oss, så han måste ha fått en bra titt på honom.
Tom Greenleaf. Hur får jag tag på honom?
Hos Bowies, frukost varje morgon vid 09.00.
Okej, uppfattat. Oroa dig inte.
När jag får reda på var den här Shooter finns-
-bjuder jag på lite allvarligt snack. Jag ska använda ordet "vi" mycket.
"Vi vet vad du håller på med. Vill att det ska sluta. Vi håller koll på dig."
Tro mig, han slår i backen så hårt att den slår tillbaka.
Vet du vad? Stannar du i stan inatt?
Ja, på något motell på Route 9.
Irvs Lakesider tror jag att det kallas. Känner du till det stället?
-Ja, jag känner till det stället. -Okej.
Godnatt.
Hallå?
Fan.
Jag vet att du är där inne, din jävel!
Om du inte kommer ut innan jag räknat till fem...
...så kommer jag in.
Ett.
Två!
Jag dödade en spegel...
...och min duschdörr.
Jag bryr mig inte. Jag ska bara röka.
Jag ska röka upp de här, gå till affären-
-och köpa en nytt paket och röka upp det också.
Jag trodde att du inte rökte.
Jag började nyligen på grund av min hälsa.
Hur är det, Mr. Rainey?
Jag mår bara bra, Mr. Shooter. Hur är det med dig?
Det lät som det var krig där inne.
Jag tror inte att du mår fullt så bra.
Att stjäla från en annan man, och du verkar inte bry dig.
Du är självupptagen.
Det kanske bara är att sådana framgångsrika författare som du-
-som får raseriutbrott när det inte går som de vill.
Varför hämtade du inte magasinet?
Du var vid hennes hus idag, eller hur?
Om jag hämtar berättelsen och visar den för dig...
...försvinner du, då?
Det finns inget magasin med den berättelsen i, Mr. Rainey.
Du och jag vet det.
Okej.
Vad kan vi göra för att du ska känna dig bättre?
Jag vill att du ska fixa till den.
Vad vill du att jag ska fixa till?
Mitt slut.
Det som du förstörde.
Jag kan inte bestämma vilket som var värst...
...att du stal min berättelse eller att du förstörde slutet.
Mitt var perfekt.
-Jag tror inte att jag läste hela. -Det gjorde du säkert.
Jag vet att jag klarar av det, sade Todd Downey...
...när han tog för sig av ännu en majskolv ur den ångande skålen.
Jag är säker på att med tiden-
-kommer hennes död att vara ett mysterium, även för mig.
Så slutar berättelsen, pilgrim. Det är det enda slutet.
Du ska skriva det till mig och få den publicerad.
Den ska vara signerad av mig.
Jag skriver mer än gärna ditt slut, Mr. Shooter.
Jag såg när din fru gick ut ur huset.
-Hon är fräsch. -Min fru?
Vi kan väl hålla henne utanför det här?
Jag kan om jag vill...
...men jag börjar tro att du inte ger mig det alternativet.
Vill du vakna upp från en av dina tupplurar-
-och hitta Amy i din soptunna?
Eller att sätta på radion någon morgon och höra att hon kom på andra plats-
-i en match med motorsågarna som du förvarar i skjulet?
Vill du det?
Du kan inte komma undan med det här.
Jag vet vad du gjorde-
-och jag tänker inte sluta förrän rätt blir rätt.
-Är det du, John Wayne? -Mort?
Är du där? Mort?
Ja, Amy, jag är här. Prata lite tystare.
-Vad är det? -Var har du varit?
Jag har försökt att kontakta dig hela natten och morgonen.
Jag låg och sov.
Bra, så du drog ut sladden till telefonen?
Hur kan jag hjälpa dig, Amy?
Herregud, Mort.
Vad har hänt? Vad?
Någon har bränt ned vårat hus. Det är vad som har hänt, okej?
-Vad? -Någon har bränt ned vårat hus!
Hejdå, snygging.
Ursäkta mig, fröken.
-Du glömde 740 kronor på bordet. -Håll käften!
Eskortfirman sade säkert att jag var tre.
Snälla.
Vissa killar är yngre, vissa är 100 om du gillar det.
Vissa är yngre än så, men jag är tre. Jag råkar vara tre.
Du har någonting vid munnen.
Hejdå.
Mort!
-Hej. -Hej.
-Jag är ledsen för det här. -Jag också.
Jag med.
Tack, Ted.
-Mr. och Mrs. Rainey? -Ja.
-Är ni ägarna? -Ja, det är vi. Vi var ägarna.
Ni var ägarna? Vad menar du?
Äger ni inte det längre?
Var Mr. och Mrs. Rainey. Vi är ägarna.
-Jag är Steven Bradley, Riverdale P.D. -Hur står det till? Ted Milner.
-Det här är brandchef Wickersham. -Chef.
Det tar inte lång tid. Försäkringsagenten vill träffa er kl. 15.00.
Ni har fallit offer för mordbrand. Branden startades av en brandbomb-
-som var gjord av en champagneflaska och ett par liter bensin.
Då fungerar det alltså?
Första frågan:
Fiender. Har ni några?
-Nej. Inga. -Nej, nej. Inte någon.
Gör det dig något om jag svarar på några frågor, Ted?
Det är okej. Det är lugnt.
Ja.
Jag har en fiende.
Förlåt att jag inte var där och träffade dig imorse.
Jag spenderade förra natten med att driva runt på tomten med en ficklampa och kamera.
Jag bröt en av mina egna regler.
Jag vill inte kalla det för "tomt". Det var ingen tomt, det var ett hus.
Erat hus, jag är ledsen för förlusten.
Tack så mycket, Mrs. Evans.
Står det fortfarande "Mrs."? Fran duger fint.
Dessa möten är svåra.
Folk i eran situation är upprörda vid det här laget-
-och de träffar oftast de en utredare-
-som anklagar dem för att ha bränt ned sitt eget hus.
I detta fallet, har ni gett oss en förledande misstänkt-
-som vi ska undersöka intensivt tillsammans med polisen.
Under tiden, det där är en lista på era försäkrade saker.
Läs den och skriv under en affidavit, svär på att de sakerna fortfarande tillhör er-
-och att de var i huset när branden uppstod.
Jag hörde att ni hade separerat nyligen-
-så det sista är viktigt.
Vi går igenom en skilsmässa. Det är inte färdigt än.
Fastställningen är färdig.
Allting är avklarat.
Vi väntar bara att det ska skrivas under från båda parter.
Jag flyttade ut för sex månader sedan-
-och hade inte flyttat ut alla saker än, så...
Jag vet hur det känns.
De här sakerna måste följas som vanligt.
Det ordnas upp när alla är redo för det.
Det har varit min känsla.
Under tiden, gör erat bästa med listan.
Tack.
Är det din avsikt att vara nyfiken?
Jag tror inte att min delaktighet klassas som nyfikenhet.
Amy, han är nyfiken.
Jag ska inte flippa ur, men det här är våra saker.
Nej. Okej. Han har rätt.
-Det här är våra saker. -Han har rätt. Han har rätt, Ted.
Han har rätt. Lagen säger att du inte har någon rätt att se de listade föremålen alls.
Vi visar de här om ingen har något emot det, men det verkar Mr. Rainey ha.
Ja. Mr. Rainey har mycket emot det.
Skulle det hjälpa om jag gick en promenad runt kvarteret?
-Ja, tack. -Visst.
Vad fan, Ted, får jag också en.
Nyfiken.
Mort.
-Jag måste fråga dig någonting. -Vad?
Denna Shooter. Hans berättelse. Är den här situationen som den andra gången?
Jag är ledsen. Jag skulle inte tagit upp det, men det har hänt en gång tidigare.
Det var den enda gången jag gjort något sådant.
Jag betalade killen vad han ville ha. Det hade aldrig hänt tidigare eller efter.
-Okej. Okej. -Okej.
-Amy. -Vad?
Bara du, jag och advokaterna vet om det, eller hur?
Precis.
Du har inte sagt något till Ted. Säkert inte.
Nej.
-Har du sagt något till Ted? -Kom igen!
Vilken timing, va?
Ja.
Vad synd att du missade det. Jag vet hur mycket du gillar mina saker.
-Herre Jesus. -Vi ska snacka.
Jag kommer tillbaka om tio minuter.
Jag är i trubbel.
-Jag har fått nog av ditt skitsnack. -Du är en idiot.
Mår du bättre?
Ja, det gör jag.
Äktenskap tar slut. Jag är ledsen, men jag avslutade inte ditt.
Det var redan gjort när jag kom dit.
Verkligen? Du måste ha trott att hennes bröllopsring var lite konstig.
Jag bad om ursäkt till dig för flera månader sedan.
Jag vet att du inte vill ha mig i ditt liv. Jag vill inte ha dig i mitt heller.
Tills skilsmässan är klar, kan vi inte göra något åt det.
Jag låter dig inte göra Amy upprörd mer än vad du redan gjort.
Varför inte glömma det här och försvinna från varandras liv?
Förstår vi vad jag säger här?
Var kommer du ifrån, Teddy?
Tennessee...
...Morty.
Jag var på väg att säga Mississippi.
Nej. Långt ifrån. Ett litet ställe som kallas Shooters Bay.
Kom igen, Karsch.
3700 kronor om dagen. Var är du när jag behöver dig?
Vad...?
Vad fan...?
-Ja? -Var har du varit hela dagen?
Jag tänkte fråga dig samma sak.
Slappna av. Jag tittade till stugan för en timme sedan.
Han dök upp en timma efter att du gått igår kväll.
Verkligen? Då hade han en stressig kväll.
Mitt kontor ringde angående ditt hus i Riverdale. Jag är ledsen.
Det värsta är, jag fick ingen chans att få ut magasinet.
Den med berättelsen som han sade att jag stal.
Den har gått upp i rök nu.
Vill du fortfarande göra det här mötet? Visa honom magasinet?
Ja, för fan.
Jag har haft ett dåligt år. Jag vill ordna upp det nu. Allt.
Bra. Jag ringde till din agent när jag hörde om huset.
Jag kom på att han hade en kopia av magasinet.
Han sände originalet via UPS under natten.
Du kan hämta det imorgon efter 15.00.
Jag visste att det fanns en anledning till att jag anställde dig.
Det är någonting annat.
Jag mötte Tom Greenleaf idag.
Killen som körde förbi dig och Shooter.
Han var konstig.
Först säger han att han åkte på Lake Drive i tisdags-
-och att han såg dig som du sade.
Sedan blir han nervös och säger:
"Nej, jag kom att tänka på det, jag gjorde inte det. Jag såg ingen."
"Jag åkte inte ens på Lake Drive i tisdags."
Tom är gammal. Han kanske inte kom ihåg.
Var inte naiv.
Han var mycket rädd. Någonting skrämde honom.
Kom igen, vänta.
Varför skulle Shooter bry sig om att Tom Greenleaf vet att han är här?
-Det beror på. -På vad?
På vad han planerar att göra mot dig.
Jag reviderar min åsikt, Mort. Jag tror inte att Shooter bara är någon galning.
Vi måste försäkra oss om möjligheten att han kanske blev lejd att göra detta.
Någon som hyser agg mot dig lejer in en tuffing som irriterar dig...
...skrämmer dig till döds.
Han lejer fel kille.
Saker och ting går överstyr.
De går längre än menat.
Döda hundar...
...nedbrända hus.
Nu kan han inte få honom att sluta.
-Ted. -Vem?
Ted. Amys Ted.
Ted som Amy lämnade mig för.
Det är därför han kallar sig själv för Shooter. Ted vill att jag ska veta att det är han.
Han försöker avskräcka mig, försöker att ge mig ett tecken.
-Varför? Vad vill han? -Jag vet inte.
Gjorde du honom förbannad?
-Det kanske jag har. -Okej, så här gör vi.
Vilket bevis har du att Shooter var där?
Annat än manuskriptet. Fysiska bevis.
Blåmärken. Jag har blåmärken på mina armar från när han tog tag i mig.
Okej.
Vi två ska träffa Greenleaf tillsammans.
Okej.
Ta med manuskriptet. Ta med dina blåmärken.
Jag ska pressa honom hårt och göra det omöjligt för honom att ljuga.
Om han berättar för polisen att han också blev hotad, har vi något.
Bowies, frukost?
09.00, prick.
Vi möts där.
Ta med din pistol, pilgrim.
Det är ett bra slut.
Fan.
Pall Mall.
Narkoman.
Förlåt.
Ken?
Tom?
Vill du ha ett paket?
Jag röker inte.
Kom en kille in här och letade efter mig runt 09.00?
-Nej. -En stor kille, en slags New York-polis?
Nej. Nej, det ringer ingen klocka.
Jag försov mig.
Det kanske han också gjorde, för att han var inte här.
Ja.
Vad gör du här?
Jag var faktiskt precis på väg till dig.
Var är din kompis?
-Jag kom ensam. -Säkert.
Jag vet vad du har på gång.
Lyssna här, Mort...
Det mesta som händer just nu, är mitt fel.
Det mesta.
Vad vill du?
Jag vill få bort dig ur våra liv.
Du måste signera dina papper, Mort.
Mina skilsmässopapper? Säg åt henne att skicka dem till min advokat.
Det gjorde hon. Han sade att du inte svarat på hans samtal på flera veckor.
-Handlar det om äktenskapsförordet? -Lugna ned dig.
-Pengar? -Det handlar inte om pengar.
Det här handlar om att få saken gjord.
Jag är rädd för att om vi inte gör det, vem vet vad det kan leda till.
Jag tror att du vet vad jag menar.
Teddy, jag tror det, men här är problemet:
Avskräckningar fungerar inte på mig. Då känner jag mig sentimental, du vet?
Jag försöker att föra en vanlig konversation här.
Jag begravde min hund.
Allt är ur kontroll nu. Du vet det, jag vet det.
Det var du som började och jag ska avsluta det.
Gör mig en tjänst, åk tillbaka och säg det till din skitiga lilla vän.
Herregud!
Otur, Ted.
-Ja? -Gå dit där vi möttes sist.
Gå nedför stigen en bit.
-Varför? -Jag hör av mig i eftermiddag.
De som du ringer mellan nu och då är ditt ansvar.
Tom?
Greenleaf?
Kvart över två.
Du har varit avsvimmad i ungefär tre timmar.
Ditt ben sover. Du låg på det.
Jag kunde ha flyttat på dig, men jag ville inte väcka dig.
Jag blev trött på att vänta.
Jag tänkte nästan skriva en lapp och sätta på dig. Jag beslutade att inte göra det.
Du blir rädd för lätt.
Jag skulle inte gå för långt om jag var du.
Jag kopplade dig till de två männen på flera sätt än du vet om.
Du är galen. Jag går till polisen.
Vems skruvmejsel tror du att det är i hans huvud?
Om du lämnar dem här och jag försvinner-
-står du här med snaran runt halsen-
-och med fötterna i Crisco.
Vad vill du mig?
Det har jag redan sagt, Mr. Rainey.
Jag vill att du fixar till min berättelse. Den du stal.
Är du inte redo att erkänna det än?
Jag stal inte din berättelse.
Jag förväntar mig att du låter dig själv åka in på Greenhaven för mord-
-innan du erkänner det.
Jag har magasinet, din galning!
Jag har magasinet!
Jag har det jävla magasinet!
Har du det så kallade magasinet nu?
Inte på mig.
Jag ska hämta det kl. 15.00.
Det kan inte finnas något magasin.
Inte med den berättelsen. Berättelsen är min.
Vad vill du? Döda mig? Varför inte bara göra det? Döda mig bara.
Nej.
De andra skulle komma ivägen för våra affärer.
Jag skulle inte klarat av det.
Ta hit den där berättelsen...
...om den existerar.
Vid ditt hus om två timmar.
Först har du en del att göra. Jag skulle sätta igång om jag vore du.
Förresten...
...om du snackar med polismästaren igen-
-eller om du inte dyker upp kl. 16.00...
...bränner jag ditt liv och alla i det-
-som ett gräsfält i högblås.
När jag visar dig magasinet som har mitt namn i innehållsförteckningen-
-och med min berättelse inuti...
...sedan, då? -Sedan lämnar jag in mig själv.
Jag tar hand om mig själv innan en rättegång, Mr. Rainey.
För om det visar sig vara så-
-förmodar jag att jag är galen.
En sådan galen man-
-har ingen anledning eller ursäkt att leva.
Du har min hatt.
Jag vill ha den, på ett eller annat sätt.
-Hallå? -Mort?
Ja, hej.
Jag har varit så orolig för dig. Är du okej?
-Jag är okej. Jag är okej, Amy. -Är du säker?
När jag såg dig igår, verkade du så överansträngd...
-Vad? -Tror du...?
Tror du att saker och ting hade varit annorlunda om vi inte förlorat barnet?
Herre Jesus, jag... Amy, jag vet inte.
Jag ringer dig senare. Jag måste gå. Jag måste vara någonstans nu.
Vad? Vad är det, Amy?
Andas. Andas.
Ta ett djupt andetag.
Var är du? Hemma hos Ted?
Ja.
Vad känner du för Ted nu för tiden?
Jag vet inte.
Jag älskar honom, förmodar jag.
-Det är bra. -Jag träffar inte andra män.
Jag ville alltid berätta för dig att jag inte träffade andra män.
Bara Ted de senaste månaderna efter att vi separerade.
Om det var över när vi fortfarande var tillsammans, kunde du sagt det-
-för det var en nyhet för mig.
Det var bara för att du aldrig var där längre.
Du var alltid borta.
Jag jobbade hemma, Amy!
Det var inte det jag menade.
Även när du var med mig, var du borta, i ditt huvud.
Jag tror inte att jag tittade dig i ögonen och du tittade tillbaka-
-de senaste två åren.
Du har rätt. Du har absolut rätt. Allt är mitt fel.
Nej.
Ted ville berätta för dig. Han frågade, jag förträngde det.
Jag glömmer aldrig din min.
Gå ut! Gå ut!
Jag måste gå. -Mort, vänta. Kan vi bara...
Nej, jag måste gå!
-Ringer du mig om du behöver mig? -Det tvivlar jag på.
-Kan jag komma? -Varför vill du det?
Du har fortfarande inte skrivit på pappren.
Jag vet att du inte vill handskas med det. Inte jag heller.
Allt är avklarat. Vi är inte oense om något.
Jag förstår inte varför du inte skriver under. Vill du inte få det överstökat?
Otroligt.
Du var orolig för mig och jag trodde på dig.
-Vilken idiot. -Jag är oroad.
Du låter som du gjorde för sex månader sedan och jag tror att det är mitt fel.
Det är mitt fel och jag önskar att jag kan få det ogjort, men det går inte.
Då borde du inte knullat honom!
Du åker väl inte dit?
Jag tänker inte valsa omkring med det här längre.
När han skriver på pappren, är det över. Vi slipper de här hemska konversationerna.
Jag åker med dig.
Jag tror verkligen att jag borde åka ensam, Ted.
Det går inte ihop.
Bara åsynen av dig kommer att göra honom förbannad.
Jag var gift med honom i tio år, jag vet hur man pratar med honom.
Jag vill att det här ska ta slut.
Ursäkta mig.
Jag kommer tillbaka runt 19.00.
Hallå, Mr. Rainey!
-Jag skulle vilja... -Ja, ja.
Hej, Mr. Rainey.
Mr. Rainey, är du okej?
Jag är ledsen, min hals låste sig för en sekund.
-Du är väldigt blek. -Ja, tack.
Lämnade UPS-killen någonting till mig?
-Bara en sak. -Ursäkta mig?
Bara en sak.
-Ja. Tack. -Ingen orsak.
Postkontoret skulle bli galna om de visste att vi rör UPS-killens saker.
Jag vet och jag uppskattar det verkligen.
Du berättar väl inte för dem?
-Aldrig. -Bra.
Jag såg vad du gjorde.
-Ursäkta mig? -De skjuter mig om du gör det.
Du borde gå hem och vila lite, Mr. Rainey.
Du ser inte alls bra ut.
Ja, det är... Det är en bra idé.
Söt.
-Har du tid en minut? -Nej. Inte just nu.
Jag ringer dig senare.
Okej. Visst.
Jag ringer dig på telefonen, okej?
Okej.
1995.
Innehållsförteckningen.
83. 83.
81.
82.
99.
Du klippte ut den.
Din jävel.
Du klippte ut den...
...ur magasinet.
Vänta en minut. Hur gjorde han det?
Jag vet inte...
...men han gjorde det.
Tänk på det.
Hur?
Jag vet inte.
Varför satte du på dig den?
Jag vet inte.
Han kanske ville det.
Varför ville han att jag skulle sätta på mig hans hatt?
Han kanske vill att du ska...
Han kanske vill att jag ska, vad?
Bli förvirrad.
Jag är redan förvirrad, pilgrim. Mycket förvirrad.
Snacka inte med mig om att vara förvirrad.
Vänta en minut. Backa bandet. Vad var det om?
Om vad?
"Pilgrim." "Shooters Bay."
Även ett halvt dussin andra detaljer som du valt att ignorera.
Vet du vad? Du är galen. Jag behöver inte lyssna på din skit.
Är alla de här sakerna sammanträffanden?
Jag har blåmärkena, eller hur?
-Eller hur? -Har du det?
Det här går inte ihop.
Vill du höra någonting som går ihop? Ring polisen.
Ring Dave Newsome, säg åt honom att komma hit och gripa dig-
-innan du gör mer skada.
Jag ska hämta en kniv och skära ut dig från mig.
Innan du dödar någon annan.
Jag har inte dödat någon.
-Du hade en pistol. -Den var inte laddad.
-Verkligen? -Nej.
Du dödade dem nästan. Du ville det.
Pistolen var inte laddad!
-Du vill fortfarande det. -Håll käften!
Lyssna på mig. Så kan det gå.
-Det är så här det gör mot folk. -Håll käften!
Det finns ingen John Shooter.
Han har aldrig funnits. Du kom på honom.
Lyssna på mig, inte på honom, innan det är för sent.
Lämna mig ensam!
Du är ensam.
Du hanterar inte det här.
Det du gör är fel.
Du har ingen aning om vad du gör.
Du har ätit potatischips på det här sättet i 30 år.
Syster fick reda på de trasiga fönstren.
Skolan var tvungen att dra sig ur tävlingen.
Syster fick reda på de trasiga fönstren.
Vi pratade inte på hela kvällen.
Todd Downey trodde att en kvinna som stal din kärlek...
Vad har Todd med detta att göra? Allt.
Jag börjar tro att Todd hade rätt.
Allt du gör är fel.
Vad händer med mig?
Jag tror att du vet det. Jag tror att du har en aning.
Du existerar inte.
Jag? Jag existerar, Mr. Rainey.
Jag existerar för att du skapade mig.
-Titta. -Du hittade på mig.
Jag är en bonde från Mississippi.
Du gav mig mitt namn.
Du sade allt du ville att jag skulle göra.
Jag gjorde de sakerna så att du inte skulle behöva det.
Där uppe, Tom. Vi stod precis där uppe.
Jag vet, Mort. Jag såg dig.
Jag ville inte säga det framför honom, men du var ensam.
Jag vet, Tom. Stanna ett tag. Jag vill visa dig något.
Du hade inte mage att göra det själv, men du visste att jag hade det.
Är vi färdiga än?
Har vi allt som det ska?
Vad är den riktiga anledningen som jag kom för?
-För att fixa berättelsen. -Det är riktigt.
Fixa till slutet.
Jag ska fixa till slutet.
Få den att bli exakt som den borde vara.
Mort?
Är du där? Jag såg din bil utanför.
Hallå?
Mort?
Chico?
Det förklarar en del.
Vad fan?
Hej.
Jesus, Mort.
Hittade du den där på vinden?
Den är min.
Den var aldrig någon annans.
Mort, vad är det för fel?
Du har slagit fel nummer.
Det finns ingen Mort här.
Mort är död.
Han förträngde mycket-
-men i slutet kunde han inte ljuga för sig själv längre.
Jag rörde honom aldrig. Jag svär.
Han stötte bort fegisen inom sig.
-Varför pratar du på det sättet? -Det är så jag pratar.
Du skrämmer mig.
Det spelar ingen roll. Du kommer inte att vara rädd länge.
Herregud.
Hjälp!
Jag ska sluta bråka med dig.
Jag är ledsen...
...men rätt är rätt, rättvist är rättvist.
...och någonting måste göras.
Förresten, jag vill att du ska veta att det här inte var min idé.
Det var Mr. Raineys.
Du är Mort Rainey.
Jag har ett ställe för dig.
Du är Mort Rainey.
Jag har tänkt på allt.
Du är Mort Rainey.
Mort...
Amy?
-Amy? -Ted.
-Amy? -Ted! Nej!
Nej!
Jag vet att jag klarar av det, sade Todd Downey...
...när han tog för sig av ännu en majskolv ur den ångande skålen.
Jag är säker på att med tiden...
...kommer hennes död att vara ett mysterium...
...även för mig.
Hej.
Jag är ganska sen.
Hej.
-Tandställning. -Ja.
Jag rätar ut dem.
Jag undrar om du är intresserad av...
Jag behöver ingen påse.
Mr. Rainey?
Din ytterdörr är öppen. Jag kommer in.
Mr. Rainey?
-Mort Rainey? -Hej, Dave.
Jag hörde dig inte. Kom upp.
Vad kul att du är här. Jag kan behöva lite vila.
Jag arbetar på lunchen. Fullt upp.
Ja.
Både du och jag vet vad du gjorde.
Vi kanske inte har mycket nog att sätta dit dig, men vi kanske...
...hittar de där kropparna.
Vi kopplar dig till dem...
...och du åker fast.
Under tiden, skulle jag uppskatta om du inte åkte in till stan.
Folk blir osäkra.
Du kan handla i New London.
Hörde du vad jag sade?
Visst. Inga problem.
Du vet...
...det enda som spelar någon roll är slutet.
Det är det viktigaste i en berättelse, slutet.
Det här...
...är väldigt bra.
Den här är perfekt.
Jag vet att jag klarar av det, sade Todd Downey...
...när han tog för sig av ännu en majskolv ur den ångande skålen.
Jag är säker på att med tiden...
...är varje del av henne borta.
Hennes död kommer att förbli ett mysterium...
...även för mig.
Översättning: eXz
www.divxsweden.net -nyaste svenska undertexterna på nätet-